Tekstityksen versionumero: 1.0 Päiväys: 21.07.2006
Suomennos: maza, Axeman, Platypus, DonMeduza, Otukka, IsoD, Tuke, kilpikonna ja Juuseri
Oikoluku: Aveil
THE QUIET FAMILY HILJAINEN PERHE
Muutimme perheemme kanssa tänne 13 päivää sitten. Asuimme ennen keskustassa.
Eikä mitään ole vieläkään tapahtunut...
MISTY LODGE- MAJATALO
Isäni osti tämän majatalon pilkkahinnalla herra Parkilta, -
kylän päämieheltä. Hän ajatteli elättävänsä meidät sillä, -
vaikkei tiennyt mitään majatalobisneksestä.
Olimme kaikki toiveikkaita, kun kunnostimme tätä paikkaa.
Emme tosin aivan kaikki.
Päivien kuluessa unelmamme särkyivät, kun Misty Lodgeen ei tullutkaan ketään.
Käyttäytykää hyvin, nämä voivat olla asiakkaita. Missä Chang-ku on?
Etkö muista? Lähetit hänet kaupunkiin.
Mi-su, laske kätesi.
Chang-ku ei ole koskaan paikalla tarvittaessa. Tuolta he tulevat!
- Toivottavasti he jäävät yöksi. - Kyllä he jäävät.
He menivät ohitsemme. Toivottavasti sade kastelee heidät läpimäriksi!
Minä vastaan!
- Haloo. Soitatte majataloon. - Mitä tarkoitatte majatalolla?
Tarkoitan, että soititte Misty Lodgeen. Voinko auttaa?
Eikö tämä ole Dragon Palace?
- Ei. Mikä se on? - Kiinalainen ravintola.
Ravintola? Olette soittanut vuorella sijaitsevaan majataloon.
Mutta toimitatteko kiinalaista ruokaa?
Pidättekö minua pilkkananne? Meillä ei ole mitään lähellekään kiinalaista!
- Selvä. Olen pahoillani. - Parasta ollakin!
Hullu sekopää kysyi minulta, onko tämä Dragon Palace. Oikea kiusankappale.
Vaikka sanoin ei, hän yritti silti tilata kiinalaista noutoateriaa minulta!
Pelkkää huonoa onnea...
Ainakin herra Park kertoi meille, että majatalon viereen rakennetaan tie.
Toivoimme saavamme enemmän asiakkaita, kun ohikulkijat huomaisivat paikan.
Mutta rakentaminen myöhästyi, mikä masensi meitä yhä enemmän.
Päivien kuluessa jokainen meistä alkoi käyttäytyä oudosti.
Luultavimmin stressin takia.
Joku tulee. Lopettakaa!
Mitä tämä tekee täällä? Ei, ei, ei!
Muistan kaiken kuin eilisen päivän...
Mikä helvetti tämä on?
Mitä helvettiä te teette täällä?
Painukaa helvettiin!
Teidät kirotaan, jos ette mene!
Tulkaa alas! Teette elämästänne kurjaa!
Tiedätte, mitä tapahtuu. Kiroan tämän paikan!
Ja teidän olisi parasta varoa, sillä jotain pahaa tapahtuu.
Pahaa, kuuletteko...
Miksi olette minulle niin inhottavia?
"Painukaa helvettiin!"
"Painukaa helvettiin täältä!"
Ei se noin mennyt. Etkö osaa tehdä sitä oikein?
Hän teki sen eri lailla.
Ei. Tee se taas.
En voi uskoa, että olet noin tyhmä...
Setä!
Suu kiinni.
Tuo on inhottavaa, ja se tuo huonoa onnea meille kaikille.
Mi-na, yritän nukkua!
Äiti!
Retkeilijöitä tulee. Tulkaa pian ulos.
Pysähdytään hetkeksi. Saat levätä kunnolla.
Young-jin, älä viitsi...
Meidän ei tarvitse. Miksi vaivautua, kun voimme päästä alas ennen hämärää?
Kulta, kiipeily on rankkaa. Tarvitsemme energiaa kiivetäksemme jyrkkää mäkeä.
Tarvitsemme energiaa, hyvin sanottu! Jäämme varmasti yöksi...
Jos haluat jäädä, niin jää!
Mutta kulta, täällä on mukavaa. Pitäisit siitä...
Haluatteko, että puhun hänelle?
Olen pahoillani, tämä ei kuulu teille. Young-jin, älä viitsi!
Typerys, et ikinä pääse sänkyyn tuolla tavalla!
"Olen aivan yksikseni, -
tällä yksinäisellä majalla, -
missä kellastuneet lehdet -
pikkuhiljaa -
putoilevat maahan."
Onko hänen pakko laulaa tuollaista masentavaa laulua?
- Älä kuuntele, jos et halua. - Myöhäistä, kuulin sen jo.
- Nyt minäkin alan masentua. - Ainakin hän laulaa hyvin.
- Tämä on elämämme teemalaulu! - Joku on tulossa.
Missä?
- Mi-su! - Lopeta laulaminen!
Hän ei näytä retkeilijältä.
Ehkä hän on kaupungista.
Voimmeko auttaa, herra?
Onko täällä huoneita vuokrattavana?
Kyllä on, miten niin?
Voinko vuokrata yhden?
Voitte.
- Mikä huoneen numero on? - Teidän huoneenne on 203.
Voisitteko muuten tuoda kolme pulloa kylmää olutta huoneeseeni?
Toki, hyvää illanjatkoa!
Tylsää. Ensimmäinen asiakkaamme meni noin vain huoneeseensa.
Odotitko sitten, että hän jäisi leikkimään kanssasi?
Paljonko laskutit?
40 000 wonia. Kolmekymmentä huoneesta ja kymmenen oluista.
Hän oli mukava mies. Antoi jopa Yeong-minille tuhannen wonin tipin.
Eihän tonnilla saa edes pientä karamellia.
- Eikö hän ole sinusta hieman outo? - Ei se minua liikuta.
Sitä paitsi olen tottunut outoihin ihmisiin tämän perheen kanssa.
Mi-nasta tulee esimerkiksi erittäin outo tyttö.
Se oli rumasti sanottu omasta tyttärestä.
Setä, eikö se tyyppi ole sinusta hieman outo?
- Koska hän näyttää kääpiöltä? - En tarkoittanut sitä.
Mitä sitten? Hän sitä paitsi ajattelee meistä luultavasti samalla tavalla.
Se tyyppi käyttäytyy aivan oikeasti oudosti.
Minusta alkoi tuntua siltä, kun vein oluet hänen huoneeseensa.
Antoiko hän tippiä?
Antoi.
Jätä ne siihen ja poistu.
Toin myös vaihtorahanne.
Pidä ne. En tarvitse niitä enää.
Poika, tiedätkö, millaista todellinen yksinäisyys on?
Mitä vastasit?
Että en ole mikään poika, olen 21-vuotias.
- Mitä sitten tapahtui? - Hän kiitti ja minä lähdin.
Yhden kysymyksen perusteellako luokittelet hänet oudoksi?
Mutta hänellä oli outo ilme kasvoillaan. Hän on erittäin murheellinen mies.
Tiedäthän, hän on aina kuin purskahtamaisillaan itkuun.
Hän ei ole noussut vielä. Haluan tietää, onko hän tulossa syömään vai ei.
Herra, teidän on lähdettävä.
- Yeong-min! - Niin?
Tuo minulle avain.
Verhot.
Mitä tapahtui?
Liukastuin.
Mikä heillä on?
En tiedä.
Oliko se itsemurha?
En tiedä, ehkä joku tuli tänne ja murhasi hänet.
Miten se olisi mahdollista?
Mutta toisaalta, miten hän on pystynyt puukottamaan itseään noin?
- Pitäisikö soittaa poliisille? - Annetaan heidän hoitaa tämä!
Haluatko, että he sulkevat tämän paikan?
Entä jos se ei ollut itsemurha? Ehkä löydämme viestin hänen tavaroidensa joukosta.
Ei mitään, pelkkää roinaa.
Entä hänen lompakkonsa?
Hänellä oli sellainen, kun hän maksoi minulle eilen illalla.
Hänellä oli paljon rahaakin. Jossain sen on pakko olla!
Miksi tuijotat minua?
Hae iso roskasäkki ja lapiot vajasta.
- Mitä varten lapiot? - Mitä tarkoitat?
Hautaamme hänet metsään.
Miksi? Ei meillä ole mitään tekemistä hänen kuolemansa kanssa.
Uskoisiko kukaan itsemurhaan, kun ruumis on tässä?
Ei lompakkoa tai itsemurhaviestiä. Vaikka hän olisikin tehnyt itsemurhan, -
sillä ei ole merkitystä. Yrityksemme olisi kuitenkin mennyttä!
- En voi tehdä sitä. - Voithan!
Ei onnistu! En todellakaan tee tätä nyt yksin!
Lopeta tuo. Käskin sinun hakea ison säkin!
Setä, varo vähän. Lopeta työntäminen.
Juuri noin. Varovasti.
Odota. Se ei taida mahtua. Tarvitsemme isomman kuopan.
- Taittakaa hänet kaksinkerroin. - Yeong-min, kuulit kyllä. Taita hänen jalkansa.
Vielä vähän. Taitoin jo hänen niskansa.
Ota kätesi pois. Poljen jalan sopimaan kuoppaan.
Nouse pois kuopasta, senkin idiootti.
Alkakaa täyttää kuoppaa. Täyttäkää.
Äiti!
Saimme asiakkaita!
- Tarvitsetteko jotain muuta? - Emme, kiitos.
- Meillä on kaikki tarvittava. - Jatkossa emme tarvitse yhtään mitään.
Teidän on parasta koputtaa puuta, sananne tietävät huonoa onnea.
Hyvää yötä, rouva. Menemme sisään.
- Kiitos kaikesta. - Kiitos.
Kauniita unia.
Miksi tämän täytyi tapahtua meille?
Voimmeko olla kuin mitään kauheaa ei olisi tapahtunutkaan?
Asiasta toiseen, miksi katsoit niin Yeong-miniä?
Mitä minun oikein pitäisi ajatella?
Mies tilasi huonepalvelun ja Yeong-min näki hänet viimeisenä elossa.
Jos olisimme kertoneet poliisille, he olisivat kysyneet, kuka näki hänet viimeksi elossa.
Heille olisi selvinnyt Yeong-minin rikosrekisteri.
Lisäksi on muistettava kuolleen miehen hukassa oleva lompakko.
Meidät vedettäisiin mukaan, ja yrityksemme kärsisi, kun ihmiset karttaisivat majaamme.
Kukaan muu ei saa tietää tästä!
Aavistavatko tytöt jotain?
Olin oikeassa kuolleen miehen suhteen. Hän käyttäytyi kuin kuolemaa haluava kaheli.
Outoa on vain kadoksissa oleva lompakko. Se ei ole voinut hävitä itsestään.
Mitä mieltä olet? Setä?
Mitä he tekevät tuolla yläkerrassa?
En voi uskoa tätä todeksi. Mitä pahaa olemme tehneet ansaitaksemme tämän?
Mitä oikein odotatte? Hakekaa lapiot ja säkit!
- Hän on elossa! - Vaienna hänet!
Vaientakaa hänet!
Kuka haluaa mykyjä?
- Onko joku kuollut? - Minä haluan.
Haloo? Kyllä.
Pieni hetki.
Se on sinulle.
- Kuka se on? - En tiedä. Puhu.
Haloo. Kuka siellä?
Tekö se olettekin, herra Park?
Mitä? Oletteko tosissanne?
Aloittavatko he tien rakentamisen kohta?
Kahden kolmen päivän sisällä.
Tarkoittaako se, että he kaivavat kaiken ylös?
Ei lainkaan. Tietysti olen ilahtunut.
Tuskin pysyn housuissani. Ihan totta.
Kiitos paljon. Nähdään silloin. Näkemiin.
He aloittavat rakentamaan tietä kahden päivän sisällä.
Eikö ne pitäisi siirtää jonnekin muualle?
Mitkä? Mistä oikein puhutte?
Te kaikki käyttäydytte tänään omituisesti.
"Paikallispoliisi paikansi tänään sukellusveneen.
Yhdysvaltain ja Korean yhteisjoukot suorittivat tutkinnat ja aikoivat kertoa medialle, -
että Pohjois-Korean vakoojat ovat soluttautuneet -
Etelä-Korean alueelle vakoillakseen..."
Voisitko väistää?
- Jukra, Mi-su, hän näyttää hyypiöltä. - Kuka?
Tuo, jota tuijotit.
Lopeta tuollaiset puheet!
- Päivää. Mukava, kun tulitte taas! - Oletko ollut täällä ennen?
Enkö kertonut, että olin täällä joidenkin ystävieni kanssa töissä.
- Kuinka voitte? Onko teillä vapaata huonetta? - On.
Yeong-min, vie uudet vieraamme yläkertaan.
Täällä haisee kloorilta.
- Paljonko? - 30 000.
Se on liian paljon. Se on vain tunniksi tai pariksi, ja olen ollut täällä ennenkin.
Valitan, se on kiinteä hinta.
- Siinä on. - Pitäkää hauskaa.
Täällä on mukavaa.
Eikö sinulla ole kuuma tuon huivin kanssa?
Ei ole.
- Varmastiko? - Varmasti.
- Ota se nyt pois. - Hyun-suk, lopeta!
Mitä teet? Sanoit, ettemme tekisi tätä.
- Älä huoli, voimme rentoutua sen jälkeen. - Ole varovainen nappien kanssa.
- Olet varsinainen paskiainen. - Pidät tästä vielä.
Vedä verhot eteen ensin.
Hyvä on.
Suljetaan, suljetaan.
Helläkätisesti, olen hieno nainen.
- Tule, lähdetään. - Yksi vielä...
Emme voi, kohta on pimeä.
Niinkö? Odota.
Hitto. Jatka vain.
- Haloo? - Tämä on keskus, puhelimenne on rikki.
- Älkää sulkeko ja antakaa kuulokkeen olla. - Annan kuulokkeen vain olla?
Kyllä, laittakaa se sivuun kymmeneksi minuutiksi.
Hyvä on.
Hei.
Puhuin vain ystäväni kanssa.
Puhuit ystäväsi kanssa?
Sulje se heti!
- Joko olette lähdössä? - Kyllä.
Jos lähdemme nyt, ehdimme bussiin.
Luulin, että olitte menossa patikoimaan.
- Juttelimme ja unohdimme ajan kulun. - Juuri niin, me vain puhuimme.
Innostuimme todella puhumaan. Menemme patikoimaan ensi kerralla.
Pidät siitä varmasti.
Ensi kerralla menemme patikoimaan ja puhumme vähemmän?
Teidän on parasta kiirehtiä, mutta tulkaa uudestaan.
Kiitos.
Tämä taitaa kuulua jollekulle vieraistanne.
Löysimme sen nurkasta, mutta sisällä ei ollut rahaa.
Voinette pitää sitä siltä varalta, että omistaja tulee takaisin.
Mikä hätänä? Oliko mies vieraanne?
- En tiedä. - Selvä. Näkemiin.
Kulta!
Johan on, kun mies ei saa olla edes istunnolla omassa kodissaan rauhassa.
Olen täällä, kylpyhuoneessa!
Mitä hittoa, eikö se voi odottaa?
- Katso tätä. - Mikä se on?
Etkö tunnista kuvasta? Se on ensimmäinen kuolleista.
- Mistä sait tämän? - Kaksi vierasta löysi sen ja jätti minulle.
Olemme pulassa.
Odota hetki, kultaseni. Eivätkö nuo ole ne kaksi kaveria Misty Lodgesta?
- Meidän on saatava puhua kanssanne! - Tulemme sinne!
- Mitä ihmettä? - He huutavat meille.
Meille? Mitä heillä on käsissään?
Häivytään täältä. Olemme pulassa.
- Miksi? Olemmeko tehneet jotain? - Kyllä. Nyt vauhtia, meidän on häivyttävä.
Miksi? Koska valehtelimme, ettemme olleet sängyssä?
Puhut liikaa, mennään nyt!
Miksi he juoksevat?
- Ehkä he tietävät jotain. - Se on mahdotonta.
- Ehkä he pelästyivät näitä. - Nehän ovat vain puutarhakaluja.
He ovat syyllistyneet johonkin. Seuraa sinä heitä, niin minä menen oikotietä.
Tämä alkaa mennä jo liiallisuuksiin!
Suokaa anteeksi, emme tarkoittaneet...
Miksi juoksit tuolla lailla?
Aloita alusta.
Lopeta itku ja kerro, mitä tapahtui.
On tärkeää, että tiedämme...
- Mitä hän sanoo? - Me säikytimme heidät.
Lopeta tuo itkeminen. Voisitko olla hiljaa!
- Mitä hän sanoi? - He tekivät sen vain kerran.
Siinäkö kaikki? Pelästyittekö, että kastelitte vuoteen?
Rahaa? Loistavaa, nyt he luulevat, että aiomme ryöstää heidät.
Siinä kaikki, mitä otin. Lompakossa ei ollut muuta.
- Mitä rahoja nämä ovat? - Nuo kaksi antoivat ne takaisin.
Minä olin oikeassa. Se oli sittenkin itsemurha.
Teimme kaiken siis turhaan?
Onko se muka minun vikani? Unohdetaan koko juttu.
Tervetuloa takaisin.
Tuonko teille jotain juotavaa?
Kyllä, mielellään. Olutta, kiitos.
Tiedän kyllä, mitä suunnittelet.
Mitä tarkoitat? Ajattelin, että olisi mukava oleilla täällä vähän aikaa.
Sinulla on hajuvettä. Onko nyt joku erikoistilaisuus?
Miksi minä olen näin humalassa ja sinä et?
Vaikutat siltä, ettet ole juonut mitään.
Varovasti. Vielä muutama askel.
Olen aivan päissäni, ja sinä...
"En vieläkään tiedä -
mitä rakkaus on, -
ja haluaisin niin tietää.
Olenhan jo seitsemäntoista ikäinen.
Olenhan jo..."
Sinäkö täällä lauloit?
Sinulla on todella kaunis ääni.
- Luulin, että nukut. - En vielä.
Tuo laulu on elokuvasta "Tähtien koti".
- Oletko nähnyt sen? - En.
Miksi pidät tuosta laulusta?
Minä vain pidän vanhoista lauluista.
Sepä hauskaa. Tiedätkö laulajan?
- En, en tiedä sitäkään. - Laulun levytti ensimmäisenä Yoon Si-nae.
Oliko Yoon Si-nae ensimmäinen, joka lauloi sitä?
Mutta hänen äänensä on liian käheä tähän lauluun.
Sanotaan, että hänellä oli sopraano.
Sitten hän ryhtyi polttamaan, ja sai nykyisen käheän äänensä.
Sinäpä tiedät paljon asioita.
Muutama nuotti meni väärin, kuten osa sanoistakin.
Mitä väliä sanoilla on? Tulkinta on tärkein. Se, mitä tunnet sisälläsi.
Yöilma on todella raikasta.
- Mikä sinun nimesi on? - Mi-su.
- Entä sukunimi? - Kang.
Sinulla on kaunis nimi.
Haluaisitko kävellä vähän kanssani, Mi-su?
Laulat niin kauniisti. Olisi mukava kuulla äänesi kaikuvan metsässä.
- Menemmekö? - Kyllä.
- Ei mennä syvälle metsään. - Miksei? Pelkäätkö sinä minua?
En, mutta on päivällisaika, ja he etsivät minua.
- Vanhempani ovat tarkkoja siitä. - Se käy kyllä.
- Menemmekö? - Mennään.
- Mi-su ei siis taaskaan syö? - Luulen niin.
Onko hän taas jollain turhanpäiväisellä dieetillä?
- Missä kulhoni on, äiti? - Tässä.
Nuorempi sisareni, Mi-na, on 17.
Todellako? Luulin sinua 17-vuotiaaksi.
Näytät paljon nuoremmalta. Et kai huiputa minua?
En.
Keitä ne kaksi ovat?
Idiootin näköinen on isoveljeni ja paksukainen on setäni.
Olet siis keskimmäinen lapsista. Seurustelu lienee hankalaa, kun on tuollainen veli?
Ei oikeastaan. Emme me sano toisillemme, mitä tehdä.
- Onko sinulla poikaystävää? - Minulla oli...
- Tapailetko ketään? - En tällä hetkellä.
- Haluatko, että sinua suudellaan? - En tällä...
Mitä teet, jos suutelen sinua nyt?
Ihan huvin vuoksi, mitä sanot?
Nukkuuko Mi-su?
- Hei, puhun sinulle! - Älä huuda minulle tuolla tavalla!
Jos olisit vastannut heti, minun ei olisi tarvinnut huutaa.
- Mitä? - Kysyin nukkuuko Mi-su?
Näin hänen kävelevän metsään sen huoneen 208 miehen kanssa.
Miehen kanssa, yksin?
- Miksi et kertonut aiemmin? - Vastahan sinä sitä kysyit!
- Kysyinkö? - Kysyit.
Lopeta! En halua enää...
Jos jatkat työntämistä putoan jyrkänteeltä.
- Tiedän, että haluat. - En halua, lopeta!
Älä leiki sievistelijää!
Alan ilkeäksi, jos tuotat minulle pettymyksen.
Ja sitä sinä et halua nähdä.
- Ole kiltti. - Lopeta! Ole kiltti, lopeta!
Hyvä on, hyvä on.
Ei!
Mi-su!
Yeong-min! Täällä...
Hei! Senkin paskiainen!
Haista paska. Haluatko tapella kuin mies?
Luuletko pystyväsi antamaan minulle selkään?
Senkin nilkki. Haluaisinpa nähdä sinun yrittävän...
En halua tapella kanssasi. Ei tehdä tätä, sopiiko?
- Selvä. Päästä minut. - Lupaa, ettet tappele. En halua lyödä enää.
- Lupaan. Päästä irti. - Pidät sitten sanasi. Partiolaisen lupaus.
- En ole ollut partiossa, mutta sopii. - Se on sitten sovittu.
Oletko kuuro? Nouse jo pois!
Verta.
- Minun niskani... - Sattuuko niskaasi?
- Älä koske siihen! Anna olla. - Oletko kunnossa?
Taisit murtaa niskani, senkin paskiainen.
Ota rauhallisesti. Yritä olla liikkumatta.
Sinusta tämä voi olla pieni nyrjähdys, mutta ei minusta.
Olen pahoillani. Todella pahoillani.
Et sinä karkuun pääse.
Luojan kiitos.
Kuka on vastaanottotiskillä?
Hän sitten on todellinen idiootti tyhmimmästä päästä.
Mitä oikein on tekeillä? Kerro.
Mi-sun veli työnsi minut kalliolta.
- Kuka on Mi-sun veli? - Miksi?
Hän sanoo Mi-sun veljen työntäneen hänet kalliolta!
Hullu mies. Ystäväni on varmaankin niin humalassa, että puhuu sekavia.
Odota.
- Minne menet? - Minäkö? Vessaan ajattelin mennä.
- Hei, mitä me teemme ruumiille? - Siirrämme ne.
Tämä vuori on oiva paikka. Aiemmin emme voineet hyödyntää sitä, -
koska se oli armeijan aluetta.
Uuden hallituksen tullessa valtaan kaikki muuttui sekunnissa.
Alue vapautui kaupalliseen käyttöön. Onneksi odotimme sitä.
Pian minä omistan sen kokonaan.
On vain yksi ongelma.
Sisarpuoleni Eun-su. Isäni on hänen pauloissaan.
Hän hakisi kuunkin taivaalta, jos nainen vain pyytäisi.
Hän on avioton lapsi, mutta todellinen uhka minulle.
Ja vaikka olen avioliitossa syntynyt, ei mikään ole varmaa.
Voin jäädä perinnöttömäksi. Kuulostaako reilulta?
Entä sitten? Monet asiat eivät ole reiluja. Sinun on hyväksyttävä se tosiasia.
Joka tapauksessa olen päättänyt kutsua isän tänne lomalle -
ja kaupantekoon. Tämä on loistava paikka. Kutsun myös Eun-sunin.
Mutta kukaan ei saa tietää tästä. Ei kukaan. Ymmärrätkö?
Et edes sinä, ystäväiseni.
- En edes minä? - Etkö ymmärrä?
Huolehdin naisesta ja sinä teeskentelet, ettet tiedä asiasta mitään.
Sinun täytyy vain tarjota täydelliset puitteet hänen kuolemalleen.
Tästä lähtien en halua tietää mitään.
Ei sinun tarvitsekaan. Soitan sinulle, kun kaikki on valmista.
Valmistele meille majatalon parhaat huoneet.
Luotan sinuun.
Voi paska!
Hitto! Ainakin löysimme sen.
Annahan minä teen sen, setä. Ei lapiolla noin kaiveta!
Olette varmaan uupuneita. Miksette istuutuisi?
Olemme väsyneitä. Mitä on päivälliseksi?
Tuoksuupa hyvälle. Onko se kanaa?
Istu alas, jotta voimme syödä.
Meistä kaikista on tullut mestareita kaivamisessa ja hautaamisessa.
- Jos se olisi urheilua, olisimme ylivoimaisia. - Olemme parhaita!
- Muistatko ensimmäisen? Sen hautaaminen vei meiltä kolme tuntia. - Luulin, että kauemmin!
Yeong-minilla kesti vain puoli tuntia kaivaa hauta yhdelle.
Hän kaivoi jokaiselle ruumiille oman haudan pituuden ja leveyden mukaan.
Olenko kertonut miehestä, jonka tapasin armeijassa.
Outo tyyppi, mutta pidin hänen seurastaan.
Aina kun näen lapion, niin siitä tulee mieleen Chuk-ki.
Hän oli niin hyvä kaivamaan koloja, että jos hänelle antoi lapion, hän kaivoi mitä vain.
Hän oli kuin katupora.
En laske leikkiä. Hänen suvussaan on täytynyt olla joku sairaus.
Mitähän hän tekee nykyään? Varmaan kaivelee jossakin.
Luulen, että voin haudata mitä tahansa. Jos meillä olisi arkullinen rahaa, -
tietäisin täydellisen paikan, minne sen voisi haudata.
- Meillä kaikilla voisi olla haudattu aarre. - Olisimme rikkaita, kun kaivaisimme sen ylös.
Laitetaan TV päälle ja katsotaan uutisia. Kanava kahdeksan.
Ja paikallisiin uutisiin. Tässä uusimmat tiedot vakoilunvastaisesta kampanjasta.
Seitsemän miestä, joiden epäillään olevan Pohjoiskorealaisia vakoojia, -
löydettiin ammuttuna Dae-jinissä sijaitsevan entisen sotilastukikohdan läheltä kello 10:15.
Se ei ole kaukana täältä. Entä jos nuo vakoojat tulevat majataloon?
Helppoa. Otamme lapiot ja hautaamme heidät elävältä.
Eikö?
Varovasti. Tervetuloa vaatimattomaan majataloomme.
Pahoittelen, että tiet ovat edelleen kuoppaisia.
Luulen, että matka on väsyttänyt hänet.
Toisaalta jokainen matka kanssasi on väsyttävä hänelle.
Mennään sisälle. Siellä on kotoisaa.
Aivan. Tätä tietä, herra Park. Huoneenne ovat valmiina.
Tyttö on upea!
Ja näyttää myös älykkäältä. Ei uskoisi, että he ovat sisaruksia.
Ehkä toinen on adoptoitu.
Varokaa askelianne. Sisällä on mukavampaa.
Tätä tietä.
- Huoneenne ovat täällä ylhäällä. - Varovasti, isä.
Varovasti, isä.
Kaikki on järjestetty. Mies tulee tasan keskiyöllä.
Anna hänelle Eun-sunin viereinen huone.
- Hän huolehtii kaikesta täällä. - Mistä hän huolehtii?
Kuten puhuimme, sinun ei tarvitse tietää. Jos et tiedä mitään, -
niin omatuntosi on puhdas. Ei mitään huolta!
Mitä minun edes täytyy tietää? Luotan sinuun.
Älä unohda. Keskiyöllä!
Aivan! Keskiyö on kaikki, mitä minun tarvitsee tietää.
Neiti Eun-su, oletteko kävelylle menossa?
Kyllä. Haluan nähdä omistamamme kiinteistön ympäristöjä.
Mi-na tarjoutui oppaaksi.
Tulkaa takaisin ennen kahtatoista, käykö?
Kahdeksitoista? Totta kai. Muutama tunti riittää pieneen kierrokseen.
- Oletko valmiina, Mi-na? - Kahdeksitoista takaisin!
Aivan, keskiyöksi.
Minne sinä olet menossa?
- Kävelylle. - Miksi?
Asun vuorilla, eikö minun kuuluisi tutkia kiinnostavat paikat joskus?
Typerä kysymys!
Veljeni on idiootti!
Neiti Eun-su, haluaisitteko makeisen?
Ei kiitos.
- Meidän pitäisi palata takaisin. - Mitä? Takaisin näin pian?
Isäni odottaa jo.
Päivää. Voinko auttaa teitä?
Teettekö niin paljon työtä, että joudutte syömään vajassa?
Olen kylän poliisipäällikkö.
Mukava tavata, sir. Jos voin jotenkin...
Toivottavasti voitte auttaa, se olisi hienoa.
Etsin kadonneita ihmisiä.
Raporttiemme mukaan heidät nähtiin viimeksi jossain täällä.
Mihin vajaa käytetään?
Pidämme siellä joitain tavaroitamme. Siellä on hyvin sotkuista...
Ei se mitään, niinhän vajat yleensä ovat.
Katselen sitten muualta.
Etsin kahta miestä, pitkää soulilaista ja keskimittaista paikallista.
Oletteko ehkä nähnyt heitä?
Ikävä kyllä en. Nykyään ei liiku paljoa vaeltajia.
Onko teillä nyt vieraita?
On, muttei vaeltajia. Nyt on hiljaista. Meillä on vain kaksi... Siis yksi vieras.
Niinkö?
Mutta jos huomaatte jotain, älkää epäröikö soittaa meille.
- Tietenkin soitamme. - Hienoa.
Minusta ei olisi vaeltajaksi, olen janoinen jo tänne tulemisesta.
Voisinko saada tilkan vettä?
Totta kai, odottakaa tässä niin tuon lasillisen.
Täältä on todella mahtavat näkymät!
Vaikka olen asunut täällä kauan, en ole koskaan käynyt vaeltamassa.
Kiitos.
Oletko varma, että se oli poliisipäällikkö?
- Mitä nyt teemme? - Tämä ei ole hyvä juttu.
Meidän täytyy siirtää se kaveri. Yläkerrassa on tyhjä huone.
- Entä ruumiit? - Meidän täytyy siirtää nekin.
Kaikkiko?
Paljonko niitä on?
- Tiedät ajan, tavataan siellä! - Älä myöhästy.
- Sir. - Missä hitossa olit?
- Menin hetkeksi kotiin, sir. - Olet töissä! Soitin monta kertaa!
Teillä on puhelimet, jotta teidät saa kiinni koska vain.
- Soita Orchardille. - Selvä.
- Sinulla on tehtävä illalla. - Illalla?
Pear Orchardin Jang on kadonnut.
Perheen mukaan hän on ollut kadoksissa jo monta päivää.
Kävin tänään Misty Lodgessa ja omistajarouva käyttäytyi epäilyttävästi.
Vietät yön siellä, katsotaan selviääkö asia.
- Mutta päällikkö, tänä iltana... - Puhelunne, sir. Linja kaksi.
- Mitäköhän hän aikoo tehdä? - Kuka?
Se mies, jonka herra Park sanoi tulevan keskiyöllä.
Mistä minä tietäisin? Hän on luultavasti palkkamurhaaja.
Melkoisen ahnetta tappaa oma siskonsa.
Hänet olisi voinut vain pelästyttää ja teljetä jonnekin.
Park todella vihaa häntä, kutsuu jopa lutkaksi.
Näit miten nainen käyttäytyi, ei mitään kunnioitusta.
Hän kuulemma tuhlaakin tolkuttomasti.
Harmi, hän on niin kaunis.
Kaunis hän kyllä on. Mutta onnenonkija, siksi Park haluaa päästä hänestä eroon.
Ja tänään saapuva mies hoitaa homman. Annetaan hänelle viereinen huone.
Pitäisikö hänelle kertoa, missä Eun-su on?
Se paljastaisi, että tiedämme mitä hän on tekemässä.
Herra Park käski vain antamaan viereisen huoneen, ja niin me teemme.
Entä jos hän menee vahingossa väärään huoneeseen? Se huolestuttaa minua.
Niin ei käy.
Mi-na! Mi-na, herää!
- Ohjelma ei ole vielä loppunut! - Mene nukkumaan.
- Älä töni minua! - Hyvää yötä, isä.
Mitä nyt?
Ei mitään. Luulin, että nukutte. Anteeksi!
Menen nyt nukkumaan.
Mitä nyt?
Ei mitään!
Mene nukkumaan, huomenna on paljon tekemistä.
- Kuinka paljon? - Teidän ei tarvitse maksaa mitään.
- Onko tämä ilmaista? - Se on jo maksettu, huone on yläkerrassa.
Olette varmasti väsynyt, menkää lepäämään.
Tiedätte, miksi tulin!
Tämä on outo toimeksianto.
- Haluaisitteko kylmän oluen? - Ei kiitos, olen töissä.
- Muuten se kyllä kävisi! - Todellinen ammattilainen.
- Mitä? - Todellinen ammattilainen.
Miksi puhuit niin kuin tietäisit?
Pata kattilaa soimaa! Kutsuit häntä ammattilaiseksi...
Mitä sitten? Käske Yeong-miniä hoitamaan tiskiä.
Mene.
- Se on 30 000 wonia. - Mitä?
Sanoin 30 000 wonia.
Ettekö saanut viestiä?
Mitä viestiä? Se on 30 000 wonia.
Minun piti olla täällä keskiyöhön mennessä, mutta eksyin sateessa ja pimeässä.
Maksakaa nyt! 30 000 wonia.
- Onko tämä varmasti oikea huone? - On.
Kauniita unia.
Kuka helvetti tuo luulee olevansa?
Yrittää pummata huoneen.
- Kirjoittautuiko joku juuri sisään? - Joku mies.
- Miltä hän näytti? - Väsyneeltä ja märältä.
Vanhempanne ovat menneet liian pitkälle tällä kertaa!
Oletko nähnyt sytytintäni, sitä jossa on lohikäärme?
Aina kun jotain katoaa, syytät minua!
Neiti Eun-su? Täällä Chang-ku. Älkää puhuko, kuunnelkaa minua.
Mitä luulet tekeväsi?
Säikäytit minut. Olit vähällä osua minuun.
Sinun ei olisi pitänyt hyväksyä tätä toimeksiantoa...
Hei, oletko kuollut?
Hakekaa muut! Vauhtia!
Yeong-min! Mene huoneeseesi.
- Mutta äiti! - Nopeasti!
Luulin hänen aikovan...
Missä hitossa olit? Missä äijä ja hänen tyttärensä ovat?
Vastaa! Missä he ovat?
Lähetin molemmat Souliin.
Teit mitä? Idiootti!
Päästä irti! Olen saanut tarpeekseni! Tämä on mennyt liian pitkälle.
Olet pilannut kaiken! Olet tuhonnut tämän majatalon!
Lopeta! Lopeta!
Yeong-min, herää!
Verta!
- Nimi? - Kang Tae-gu.
Tae-gu! Tae-gu!
- Ei, se on minun nimeni. - En kysynyt sitä.
Minä olen Soon-nae Jung.
Mitä komediaa tämä on olevinaan! Mikä on potilaan nimi?
Hän on Kang Yeong-min.
Yeong-min! Kuuletko minua?
- Jonkun pitää tulla mukaamme. - Minä tulen.
- Mekin haluamme tulla... - Meillä on tilaa vain yhdelle.
- Meillä on pakettiauto. Tulemme perässä! - Mennään.
Anna heidän mennä. Meillä on töitä.
Mitä täällä on tekeillä?
Se ei ole hän. Mitä tapahtui?
Jos hän ei ole palkkaamasi tappaja, niin kuka hän sitten on?
Mitä täällä on tekeillä?
Liikaa paloöljyä. Haluatko polttaa koko torpan?
Äiti!
- Mi-na, mitä olet tekemässä? - Pääkatkaisin on käännetty pois.
Mitä varten?
Sitten paikallisuutisia.
Uutta asiaa vakoilun vastaisesta kampanjasta.
Toinen Pohjois-Korean vakoojaksi epäilty mies löydettiin kuoliaaksi hakattuna -
eilen aamulla noin 8:26 entisen sotilastukikohdan läheltä Dae-jinissä.
Uskomatonta! Se paskiainen on TV:ssä!
Mikä hätänä?
Kuulitteko tuon oudon äänen?
- Älä hulluttele. - Olen tosissani!
Tule syömään.
Chang-ku -setä.
Syödään.